DE SJU SAMURAJERNA
Under inbördeskrigen på 1500-talet hade många år av strider lett till-
-att Japan härjades av banditer.
Hederligt folk fruktade ljudet från deras hästars hovar.
Vi tar den här byn också.
Vänta! Här plundrade vi ris förra hösten.
- Det lär inte finnas nåt än. - Då återvänder vi när kornet har mognat.
Det finns ingen gud som skyddar oss!
Skatter, dagsverken, krig och torka!
Och nu banditerna också!
Gud vill att vi bönder svälter ihjäl!
Ja, det vore bättre om vi dog!
Sluta klaga! Det gör ingen nytta.
Länsherren kan göra mer än att driva in skatter. Vi ber honom om hjälp.
Det är meningslöst. Hans folk kommer bara efter att rövarna har varit här!
Vi ger ris, korn och allt vi har till rövarna-
-och sen hänger vi oss!
Då kanske myndigheterna äntligen gör nåt!
Vi gör bambuspjut och dödar banditerna!
- Vi dödar allihop, så slipper vi dem! - Nej, jag vill inte.
Jag kan inte...
Det kan du inte be oss att göra.
Kan du döda besegrade samurajer men inte rövare?!
Sluta! Vi har inte tid att bråka.
Vi har ingen chans mot dem!
Om de besegrar oss mördar de hela byn. Våra ofödda barn också.
Det räcker! Hellre döda eller dö än att må så här.
Bönder kan inte göra motstånd och måste finna sig i lidandet.
När rövarna kommer välkomnar vi dem, ger dem vårt korn-
-och bönfaller dem att lämna tillräckligt för att vi ska överleva.
Vi får be dem på våra bara knän!
Tror du att de går med på det?
Har du glömt hur vi lyckades behålla riset som vi äter nu?
Vi besöker gamlingen och ber honom om råd.
Alla går inte att förhandla med.
Om vi ger dem ett finger, tar de hela handen.
De kommer säkert tillbaka i höst.
- Men om vi förlorar, då? - Vi förlorar ändå!
Om de tar kornet är vi döda.
Vi ska strida.
Det är orimligt. Vi är bönder. Vi kan inte strida.
Vi ska leja samurajer.
Jag har aldrig hört talas om bönder som lejer samurajer.
Jag har sett det med egna ögon.
Byn som ni kommer ifrån brändes ner.
När jag flydde hit såg jag-
-att de enda byar som hade blivit skonade var de som hade lejt samurajer.
Men vi lever på risgröt. Hur ska vi ha råd med samurajer?
Vi får äta hirs!
Finns det samurajer som strider för lite mat?
De är alltför stolta!
Vi letar upp hungriga samurajer.
Även björnen kommer ner från berget när den är hungrig!
Vad säger du?!
Jag må vara fattig, men jag tar inte emot allmosor!
Idiot!
Det sa jag ju.
- Kornet har mognat. - Javisst Tio dagar har gått.
Vad ska vi göra?
Komet växer snabbt här, inte som i bergen!
Jag är alldeles genomdränkt!
Har du hittat en Samuraj än? Nån billig, stark och knäpp nog?
För helvete!
Överblivna bullar. Du får dem billigt.
Vilket skämt!
- Vad är så lustigt? - Han är blind.
- Ni, då? - Nej tack, jag äter hellre hästskit.
Han har inte ens näsblod kvar. Vi spelade av honom allt i går.
Han drog sitt svärd, så vi gav honom stryk.
Då gjorde han av med allt näsblod!
- De där äter bara hirs. - Är det sant?
Ni måste äta, annars blir ni nattblinda.
Jag har fyra. Ni får dem för en skål ris.
Okej, då ger jag fan i er!
Det är så dumt!
Med riset som vi hade kunde vi ha fått fyrtio såna där bullar.
- Sluta! - Men det är ju sant.
- Dumskallen blir förbannad! - Skoj! Fortsätt, bara.
Det är så idiotiskt!
Vi gav honom ris.
Vi gav honom sake.
Sen gav han mig stryk och gick.
En smart Samuraj! Inte alls som den som låtsas att han sover här!
Nu beger vi oss hem.
- Han gråter! - Han saknar sin kärring.
Jag skulle betala bra för att se dem i sängen!
Kan vi inte återvända hem snart?
Ge er av! Hur ska ni leja samurajer när ni inte har råd med bullar?
Vi bönder kan avgöra om frön är bra eller inte-
-men samurajer vet vi inget om.
Och de som är starka rår vi inte på.
De som erbjuder sina tjänster är bara veklingar.
Jag blev besegrad i går bara för att jag var hungrig.
Du ljuger! Du hade ju pengar att spela bort.
Din jävel! Vill du slåss?
Slagsmål!
Här borta! Vakna!
Sluta spela! Man blir deprimerad!
Nej, spela högre. Vi skyddar dig!
Sluta, Manzo!
Du ville ju hem, din jävel!
Ja, men inte förhandla med banditerna!
Vad har vi för val? Vi måste göra upp med dem!
Det förstår jag! Men...
Men...
Vad tänker du erbjuda dem den här gången?
Ska du ge dem din dotter?
Shino är mycket vacker.
- Vad har hänt? - Det är en tjuv i lada.
Vi började skrika, och han sprang in där.
- Hur många är tjuvarna? - Bara en, men...
En?
- Klarar ni inte av en enda tjuv? - Vi kan inte göra nåt.
Han har kidnappat ett barn och hotar med att döda det.
Du hör väl Själv.
Stackars barn!
De har varit där inne sen i går kväll, och ungen bara skriker.
Han börjar bli hes!
Han är sju år. Stackars föräldrar!
Men vad gör samurajen? Rakar han huvudet?
Ingen aning. Han sa att han skulle hjälpa oss och bad om två risbollar.
Han bad en präst att raka honom och ge honom sin prästkappa.
Jag fattar ingenting!
Om du kommer hit dödar jag barnet!
- Jag är munk. - Stick härifrån.
Jag är munk. Jag tänker inte ta fast dig.
Nej, jag vill inte!
Jag kommer inte nära, men pojken måste vara utsvulten.
Kom inte in!
Jag har med risbollar.
En av dem är till dig.
Vill du inte ha?
Vad är det?
- Här... - Kasta hit den!
Ta emot!
Min pojke!
Han klarade det!
- Honom vore du väl nöjd med? - Skynda nu, innan han kommer till stan.
Vad har ni för ärende?
Jag heter Katsushiro Okamoto. Jag vill bli er lärjunge!
Lärjunge? Jag heter Kanbei Shimada och är ronin.
Jag tar inga lärjungar. Res dig, så att vi kan prata.
Låt mig bli er lärjunge!
Res dig först! Vi kan prata medan vi går.
Tja, vad ska jag säga... Du har överskattat mig.
Jag är inte en människa som har utmärkt mig.
Jag har deltagit i många strider men alltid på förlorarsidan.
Det är jag i ett nötskal. Följ inte en man med otur.
Men jag har redan beslutat mig! Jag följer er även om ni inte vill.
Nej tack.
Min position tillåter inte att jag tar en lärjunge.
Vad vill ni?
Du är oförskämd!
Blanda dig inte, pysen!
Är du Samuraj?
Självfallet!
Det undrar jag.
Jävla typ!
Vem är han?
Bry dig inte honom.
Var snäll och lyssna på mig!
Idiot! Varför sticker du inte hem?
Du lär dig aldrig. Han äter er mat och ger sig av.
- Det går inte. - Mästare!
- Vi kan beväpna dem med bambuspjut. - Jag har övervägt det.
Men, mästare...
Det här är ingen lek.
Det är trots allt fyrtio rövare.
Två eller tre samurajer räcker inte för att skydda bönderna.
Försvar är svårare än anfall.
- Ligger det berg bakom byn, sa du? - Ja.
- Kan hästar rida över dem? - Ja.
Och fält på framsidan...
Byn kan attackeras från alla håll tills fälten står under vatten.
En som vaktar på varje sida, det blir fyra.
Två till som förstärkning.
Hur man än räknar behöver ni minst sju, inklusive mig.
- Vi har väl råd med sju? - Men gamlingen sa fyra.
- Inte sant? - Men tre till...
Vänta nu! Jag har inte tackat ja. Jag tänker bara igenom saken.
För det första blir det inte lätt att hitta sju samurajer som duger-
-särskilt när de bara får mat som betalning.
Bara udda figurer skulle ställa upp.
Och jag är för övrigt trött på att strida.
Det är åldern.
Jag är glad att jag inte föddes som bonde!
Hundar har det bättre!
Gå och häng er! Det är lättare!
- Tyst, din tölp. - Jag säger bara som det är.
- Har du inget medlidande med bönderna? - Vilket struntprat!
Det är ni som inte har nåt medlidande. I så fall hade ni hjälpt dem.
Vill du slåss?
Sluta.
Vänta nu...
Sluta!
Du, samurajen. Den här maten är till dig.
Vet du vad de här dumskallarna äter? Hirs!
De ger dig ris men äter själva hirs.
De ger dig det bästa de har!
Jag förstår. Skrik inte mer.
Jag ska inte vara otacksam för maten.
Hallå!
- Manzo och de andra är hemma! - De är hemma!
- Var är Rikichi och Yohei? - De letar efter fler samurajer.
- Kommer de verkligen? - Ja, sju stycken.
SJU stycken!
Sju stycken...
Jag var satte mig emot det för att ni sa fyra.
Jag tänkte att vi behövde minst tio-
-men om jag hade sagt tio, så hade ni skaffat femton!
Det är så det funkar.
Men jag är orolig.
Va?
Våra flickor är tokiga i samurajer.
Byborna blir rasande om samurajerna tar dem.
Rövarna är på väg hit, din idiot!
Varför bekymrar du dig om ditt skägg när du kan förlora hela huvudet?
Samuraj-sama!
Vill ni ha min hjälp?
- Ja. - Mot vem?
Katsushiro...
Ta käppen och ställ dig bredvid ingången.
När samurajen kommer in slår du till utan att tveka.
Han kommer.
Ta den!
Du behöver inte hålla igen.
Utmärkt!
Ni får ursäkta oss. Jag heter Kanbei Shimada.
Jag försöker samla ihop några dugliga män, och det är bråttom.
Förlåt mig.
Först vill jag ha en förklaring. Vi får se om den duger!
Förlåt mig. Jag visste att ni var skicklig nog.
Vi ska snart strida mot ett rövarband.
För vilken klan?
Det låter lite märkligt, men det är bönderna i en by som har bett mig.
- Bönder? - Ja.
Vi vinner varken egendom eller belöningar-
-förutom att vi får äta oss mätta under tiden.
Vilka dumheter! Jag har större ambitioner än så.
Det var tråkigt. Vill ni inte fundera på saken?
Nej tack!
Det är en stor förlust!
Han är fenomenal!
Vad är det?
Vi har en duglig Samuraj, men de andra sex oroar mig.
Skärp dig! Oroa dig inte förrän du har sett dem.
Han där.
Ett ögonblick, samuraj-sama.
Ska jag göra likadant?
Ja, för att du ska öva dig.
- Ni skämtar med mig. - Du får ursäkta.
Jag går med på det.
Men...
Jag förstår att bönderna är plågade-
-och jag tror att jag förstår varför du vill ställa upp.
Men för mig är din personlighet det främsta skälet.
Vänskap kan ofta börja med ett tillfälligt möte.
- Vad heter du? - Gorobei Katayama.
Ett rejält namn, inte sant?!
Yohei, vad gör du? Skynda dig med riset!
Yohei!
Vad är det, Yohei?
Riset har blivit stulet.
Din idiot! Vad sa jag åt dig?!
Jag vaktade det så gott jag kunde.
På natten medan jag sov höll jag om den.
- Jag måste hämta mer i byn. - Vad ska vi göra tills du kommer tillbaka?
Vi har bara en handfull riskorn kvar.
Sluta med det där!
Göm pengarna. Mästaren kommer.
Vilken tur att jag träffade dig!
Det är skönt att se att du fortfarande lever. Jag hade gett upp hoppet.
Vad hände sen?
Jag gömde mig i vallgraven tills det blev natt.
När slottet brann och huset rasade över mig trodde jag att slutet var nära.
Hur kändes det?
Tja, inget särskilt.
Har du tröttnat på att strida?
Jag förbereder ett svårt uppdrag som varken ger pengar eller anseende.
- Vill du vara med? - Ja.
Den här gången dör du kanske faktiskt.
- Det finns minsann inte så många. - Vad letar ni efter?
- Samurajer. - Samurajer?
Jag har en bakom huset, men han är inget vidare.
Jag visste inte att det fanns så lättsamma samurajer.
Han kom och bad om mat.
Han var pank men sa: "Jag kan hugga ved åt dig."
Jag tyckte om hans rättframma sätt.
- Har du aldrig sett nån hugga ved? - Jo, men du verkar gilla det!
Jag är född sån. Du får ursäkta.
- Du är skicklig. - Jag är bättre på att hugga fiender.
Har du dödat många?
Tja, när jag börjar döda kan jag inte sluta...
...så jag brukar fly innan.
Det är en klok inställning.
Tack ska du ha.
Du skulle inte råka vara intresserad av att döda trettio banditer?
Då börjar vi!
Det var synd! Vi träffade samtidigt.
Nej. Jag vann.
Struntprat!
Om det vore riktiga svärd hade du varit död.
Då slåss vi med riktiga svärd!
Du förstår inte. Du skulle bara dö. Det vore meningslöst.
Vänta. Flyr du?
Dra ditt svärd! Det är lätt att prata.
Så onödigt.
Det är uppenbart vem som vinner.
Hur gick det?
Jag gick miste om en. Hans färdigheter var förstklassiga.
- Överdriver du inte nu? - Nej.
Jag såg själv honom döda en man.
Han är otrolig, men han är bara intresserad av att finslipa sin färdighet.
- Han skulle inte tacka ja. - Det var tråkigt.
Men jag berättade var vi håller till.
- Och du? - Jag har hittat en.
- Hans färdigheter är väl medelmåttiga. - Medelmåttiga?
Men han är ärlig och rolig. Han gör en på gott humör.
Han kan muntra upp oss när det blir tufft.
Tack ska du ha. Jag har faktiskt också hittat en.
Han som liknar en kringresande handelsman?
Vi var som ett gift par i flera år.
Jag hämtar rent vatten.
Jag heter Heihachi Hayashida, krigare i vedhuggarskolan.
- Då fattas det bara tre. - Tre?
- Inte två? - Jag kan inte ta med ett barn.
- Mästare! - Jag vet.
Jag vet vad du kommer att säga. Jag har också varit i din ålder.
"Jag ska öva mina färdigheter och utmärka mig i strid."
"Sen ska jag bli slottsherre och ha ett eget land."
Men tiden går medan man drömmer.
Innan det förverkligas blir du plötsligt vithårig.
Och då har du inte längre kvar föräldrar eller släktingar.
Bege dig hemåt i morgon.
De här dagarna har varit bra träning. Ta med det som en souvenir.
- Snälla, låt honom följa med. - Men...
Ja, även om du tycker att han är barnunge.
Ungdomar kan arbeta mer än vuxna.
Om vi behandlar honom som vuxen, vill säga.
Då så, vi ska behandla Katsushiro som vuxen.
Två till, alltså.
Nej. Det behövs nog bara en.
Så du kom ändå?
Tack.
- När reser vi? - I morgon.
I morgon?
Vi får strunta i den siste. Det är för ont om tid.
Då är det dags!
Mästare!
- Mästare! - Ja, ja...
- Mästare! - Sluta nu, jag fattar.
Jag har hittat en riktigt tuff Samuraj.
Vi slogs men vi kunde inte komma åt honom. Han är stark som en björn.
Till slut stoppade nån oss. Sen söp vi.
Jag berättade för honom. Han kommer nu.
Ska jag ställa mig?
- Vad fan gör du? - Testar honom.
- Det är inte rättvist. - Se bara på.
- En duktig Samuraj undviker slaget. - Men han är full!
En riktig Samuraj blir aldrig så berusad.
Det sa jag JU!
Vad är det här?
Vem var det som slog mig?
För fan...
Var det du?
Din fräcke jävel!
Vad sysslar du med?
Ni där!
Där är ju du!
Den där flinten glömmer jag inte ens när jag sover!
Din jävel...
Hur vågade du fråga om jag är Samuraj?
Driver du med mig?
Trots mitt yttre är jag en enastående Samuraj.
Jag har letat efter dig ända sen förra gången.
Jag tänkte visa den här... Var är den nu?
Se här!
Det här är min släkttavla.
Den jäveln ser ner på mig!
Titta här!
Du ser ner på mig...
Det här är jag.
- Kikuchiyo? Heter du så? - Ja.
"Född den 17 februari, under Tenshos andra år."
Vad är det som är så roligt?
Du ser inte ut att vara tretton.
Om du vore den Kikuchiyo som nämns här-
-så skulle du vara tretton år gammal.
Var har du stulit den här?
Stulit? Så fan heller!
Ät helvete med samurajer!
Lägg av! Vänta!
Stanna!
Pysen! För helvete!
Din jävel!
Hur går det, trettonåringen? Ta den här!
- Kikuchiyo! - Vad säger du?!
Vad är det, trettonåringen?
Ät helvete med samurajer!
- Är han en riktig Samuraj? - Han verkar tro det.
Låt mig följa med. Varför inte?
Du, Kikuchiyo.
Var rädd om den här.
Låt mig följa med!
Vad är det, far?
Vad har hänt? Varför stirrar du så där?
Shino, skär av ditt hår!
Ha håret kort och klä dig som en pojke.
- Vad menar du? - Skär av det!
Samurajerna kommer hit. Man vet inte vad de kommer att göra med dig.
Nej, jag vill inte.
- Jag vill inte! - Shino!
Shino!
Nej, sluta!
- Det låter inte klokt! - Manzo känner samurajerna.
Därför klippte han av henne håret. Du har söner och oroar dig inte, men...
- Nu förstår jag! - Kan du ta hand om min dotter, då?
- Du bor ju utanför byn. - Idiot! Jag pratar om Manzo.
Han säger att han är bekymrad för byn, men han tänker bara på sin dotter.
Fy fan!
Vad har du ställt till med? Alla som har unga döttrar är livrädda.
Vad ska vi ta oss till? Samurajerna kan komma vilken dag som helst.
Kom. Vi går till gamlingen.
Här händer ingenting. Stick!
Gå hem!
Vi kan inte ha det så här när samurajerna kommer.
Han följer fortfarande efter oss.
- Jag ser inte Kikuchiyo. - Har han gett upp?
Det är märkligt. Nu är det nästan så att jag...
- Saknar honom. - ...saknar honom.
Hitåt.
Fan också!
Det här är alltså vårt slott?
- Jag vill inte dö bland ko- och hästskit! - Ingen har bett dig att hjälpa till.
Hallå!
Hallå! Vi är tillbaka!
Samurajerna har kommit!
Samurajerna är här!
Vad är det som pågår? Samurajerna har kommit!
Hallå? Vad är det?
Vad är det med er?!
Vilket respektfullt välkomnande!
Vad ska det här betyda?
Hallå! Vad är det med er? Samurajerna är här!
- Vi går till gamlingen. - Han har hand om allt som gäller byn.
- Byäldsten, alltså? - Ja.
En audiens hos byäldsten. Vilken ära!
Vi går dit.
Det är sannerligen dumheter.
Bönder oroar sig alltid, om det regnar, om solen skiner, om det blåser.
Med andra ord...
De kan inget annat än att vara rädda.
Så är det i dag också.
De är bara rädda. Det är inte mer än så.
Men varför vara rädda för oss?
Hur ska vi då kunna hjälpa er?
- De kommer. - Det är rövarna!
Samurajer! Hjälp oss.
Samurajer!
Lugna ner er!
Jag måste få veta några saker.
Vilket håll kommer de ifrån?
Från bergen.
Från landsvägen.
Kan den som såg dem kliva fram?
Vem var det som såg rövarna? Vem slog larm?
Det var jag!
Flytta på er!
Vad du ser rädd ut!
Var lugna! Det kommer inga rövare.
Ni är dumskallar! Hur blev vi bemötta när vi kom till byn?
Men när ni hörde larmet: "Samurajer! Hjälp!"
Då föll ni på knä!
Rätt åt er, era små kryp!
- Några invändningar, gubbe? - Nej.
Det här är bra.
Vi verkar få nytta av honom ändå. Då var vi alltså sju?
- Ursäkta att det är så smutsigt. - Men var ska du själv bo?
- Jag sover i stallet. - Hos hästarna?
Nej, dem tog rövarna i fjol.
Stallet är väl inte så illa om man har sin fru?
- Jag har ingen fru! Ge hit den! - Vad är det med dig?
Knäppskalle!
Vilken typ!
Vad heter du på riktigt, då?
Jag minns inte. Ge mig ett namn som passar.
Då får det bli Kikuchiyo!
Det passar dig.
- Hur skulle du anfalla byn? - Jag skulle anfalla från bergen.
Ja, längs vägen här.
VÄSTER
- Hur försvarar vi? - Shichiroji vet vad han gör.
Han ska bygga en barrikad av stockarna.
Ser man på. Han som du var gift med!
Kom ihåg, man springer aldrig så mycket som i krig.
Det gäller både anfall och försvar. När man inte kan springa dör man.
SÖDER
När kornet är skördat svämmar vi över fälten.
Då blir det lätt att försvara. Men hinner vi det?
Attackera mig! Tänk dig att jag är en rövare.
Kom igen!
Skynda dig!
Nästa.
Nästa? Vem står på tur?
ÖSTER
Vi måste ta bort bron. Då är vi skyddade österut.
Men vad gör vi med husen på andra sidan?
De måste evakueras.
Kvarnen också?
Men den där gubben är envis.
Lyssna nu. Det är inte konstigt att ni är rädda för fienden.
Men fienden är rädd för er också.
Ni är tjusiga! Ni skulle passa som fågelskrämmor.
Men vi ska inte strida mot sparvar och kråkor!
Du som idisslar. Var snäll och sluta.
Det här är ingen ladugård!
Vilket gäng!
För helvete! Du där, kliv fram.
Jag pratar med dig.
Du.
Ta med pengar om ni vill se på!
Vad är det här?
- Ett spjut. - Var har du fått det ifrån, dumskalle?
Växte det uppe på berget, kanske?
Jag vet nog. Från en besegrad Samuraj på flykt.
Om du har ett så finns det säkert fler.
Svara! Svara på frågan!
NORR
Skogen är fridfull, men det här är den farligaste platsen.
- Katsushiro, vi går tillbaka. - Ja, jag kommer.
Han är ett barn ännu.
Är du en av byborna?
Är du flicka?
Pojke?
Men varför är du inte med och tränar? Du har inte tid att plocka blommor!
Kom, jag ska lära dig.
Tänker du vägra?
Din jäkel!
Här och här är det okej. Problemet är här.
Kom nu, allihop!
Hallå, vad håller du på med?
En storfångst!
- Vad har du där? - Troféer från besegrade samurajer.
- Var hittade du dem? Häri byn? - Hemma hos Manzo.
Vad nu då?
Tycker du inte om dem?
Det är prima varor!
Du ville ha rustning, spjut och pilar. Alltihop finns här.
Hur kan du kalla dig Samuraj?
- De är från mördade samurajer. - Jag vet.
- Hur kan du då...? - Det räcker!
Den som aldrig har varit på flykt kan inte förstå.
Det är ingenting. Gå härifrån.
Jag skulle vilja hugga ihjäl varenda bonde i byn.
Vilken lysande idé!
Era jävlar!
Vad trodde ni om bönderna?
Att de är helgon?
Var inte löjliga! Det finns inga som är så lömska som bönder.
De säger att de varken har ris eller vete. De har ingenting.
Men det har de. De har allt.
Gräv under golvplankorna, eller leta igenom ladorna.
Ni kommer att hitta massor. Ris, salt, bönor, sprit!
I dalgångarna hittar ni undangömda fält!
De bugar sig med uppriktig min, men de bara ljuger och bedrar.
Om det är strid nånstans jagar de förlorarna med sina bambuspjut.
Lyssna noga! Bönder är-
-snåla, sluga, snörvlande-
-elaka, korkade och mordlystna!
Fy fan! Jag nästan gråter av skratt!
Men vem har gjort dem till såna odjur?
Det har ni, samurajerna!
Ni brände ner deras byar, förstörde deras gårdar och stal deras mat.
Tvingade dem att slava och tog deras kvinnor.
Dem som gjorde motstånd dödade ni.
Vad kunde då bönderna göra?
Fy fan!
Du är född i en bondefamilj, eller hur?
Har nåt hänt igen?
Nej, ingenting. Det är bra nu.
Det är jag. Jag sover här från och med i natt.
Jag kan inte andas där inne.
Idiot! Förnedra dig inte! Det är väl ditt hem?
Du låter dem ta det och sover här, och ändå är du undergiven.
Lägg dig!
Det väcker minnen.
Det är så stilla.
Jag har svårt att föreställa mig att det finns rövare bland bergen.
Jävlar! Jag önskar att jag hade en kvinna.
- Vart ska du? - Till bergen. För att öva.
Där finns heller inga kvinnor.
Ibland slår du huvudet på spiken.
- Vad tillverkar du nu? - Vår fana.
I strid behövs nåt som syns. Annars är det nåt som saknas.
Vad betyder det?
Tecknet står för bönderna, den här byn.
- Och cirklarna? - Det är vi.
- Bara sex? Är inte jag med? Jodå.
- Ni är triangeln, Kikuchiyo-sama. - Det är jättebra!
- Det är ris. Ät. - Men...
Jag fick smaka hirs för första gången, av Kikuchiyo.
Det gick inte att äta.
Ta nu!
Skynda dig och ät. Vill du vara i fred?
- Jag tänker inte äta det. - Varför? Jag tog med det till dig.
Jag ger det hellre till Kyuemons farmor.
Kyuemons farmor?
Jag är inte hungrig. Jag äter senare.
Ät du, bara. Jag sparar mitt.
Vad nu? Nåt verkar vara på gång.
Fruktansvärt.
- Har du inga släktingar? - Nej, banditerna har dödat allihop.
Jag önskar att jag fick dö snart.
Om jag bara fick dö-
-skulle jag slippa det här eländet.
Men världen efter denna-
-är väl också full av elände, gissar jag.
Det är den inte.
Där finns det inga krig och inga banditer. Inga plågor heller.
- Hur vet du det? Har du varit där? - Varför skriker du så?
Jag hatar alla eländiga stackare. Hon äcklar mig!
De bara sitter och gnäller!
Ska vi inte se till att nåt händer?!
Spara din energi tills banditerna anfaller.
Jo, alltså...
Varför...?
Ni måste ha sett mig i dag, med...
- Kvinnan? - Ja.
- Varför avslöjade ni inte mig? - Hade du velat det?
Vi vill ha ris!
Ge oss lite vitt ris.
Skitungar! Vi har inget ris.
Böla inte! Om ni är så pigga, kan ni inte vara särskilt hungriga.
Lyssna nu, skitungar.
Det här är allt vi kan ge er. Om vi ger er mer blir vi...
Vi dör. Förresten, har nån av er en söt storasyster?
Har du ingen syster?
När kan de börja skörda?
Om tio dygn.
Hur fort går det om ni arbetar så hårt ni kan?
- Det tar i alla fall tre dagar. - Jag vill sätta fältet under vatten.
Det blir en vallgrav i söder, så att ryttarna inte kan komma fram.
Det måste inte vara alla fälten.
Vi gräver upp vallen och översvämmar fälten.
- Det tar en dag... - Jag förstår.
Och en sak till:
De tre gårdarna och den här kvarnen måste evakueras när skörden är bärgad.
- Far! - Va? Måste jag flytta?
- Älskling! - Far...
Det är inte roligt...
...men det är nödvändigt.
Vi kan inte skydda området utanför bron.
Lyssna nu. Grödorna ska snart bärgas.
Då anfaller rövarna, så vi ska vara beredda.
När skörden har börjat inleder vi vår stridsträning.
Vi skördar tillsammans i grupp, inte i enskilda familjer.
Från och med i morgon bor ni i grupper.
Ni måste förflytta er gruppvis, inte var för sig.
Hör här, allihop.
Älska ordentligt med era kärringar i natt.
Det här är dumheter!
Kom, alla som bor på andra sidan bron!
Släng bort spjuten. De är bara till för att skydda de andras hus!
Kom! Vi försvarar våra egna hem.
Vänta!
Plocka upp spjuten. Gå tillbaka till era grupper.
Följ med!
- Sätt i gång! - Var är Yohei?
Var är Yohei? Vad sysslar han med?
Din idiot!
Det finns tre hus på andra sidan. I byn finns det tjugo.
Vi kan inte riskera tjugo hus för tre.
Och om hela byn skulle bli skövlad-
-kan husen utanför inte heller räddas!
Så går det till i krig.
Man skyddar andra för att skydda sig själv.
Den som bara tänker på sig själv kommer att gå under.
Det här var sista gången...
PAUS
Det var värst vad många tjejer här fanns!
Yohei!
Var har ni hållit flickorna gömda?
Ge mig din skära!
Jag ska skära massor åt dig. Sen blir vi goda vänner!
- Rikichi... - Ja.
Jag ser att gifta par jobbar bäst.
Det är dags att du skaffar en fru.
Varför blir du förbannad? Jag sa ju bara...
Hämta honom, Katsushiro. Vi har inte tid med sånt här!
Rikichi!
Shino, stå inte och dröm.
Bor det en björn här?
De är avhuggna med lie.
- Var det Rikichi? - Ja, fast jag såg det inte.
Jag letade efter honom, och han kom härifrån.
Han var svettig och såg ansträngd ut.
- Vad sa du till honom? - Bara att han borde gifta sig.
Han håller nåt smärtsamt inom sig.
Det syns i hans ansikte.
Hans läppar är slutna som en reglad dörr.
Försök att öppna den, då.
- Vem där? - Det är bara jag.
- Är allt under kontroll? - Ja.
Sätt dig. Låt oss prata lite.
Det kan vara en lättnad att få prata.
Bördor blir lättare om man delar dem.
Du är ju en tystlåten person.
Om du bär på en massa bekymmer är det bättre tala ut.
Det här är ett bra tillfälle.
Jag har inget att säga.
Vi går ut.
- Ska jag väcka honom? - Nej, låt pojken sova.
Shino...
- Han sa "Shino". - Shino...
- Ett kvinnonamn. - Pojken drömmer vuxendrömmar.
Var börjar vi?
Vi börjar med den svagaste punkten.
Vem där?
Vem är det? Visa er!
- Visa er! - Kikuchiyo.
Det var tur att det var vi. Om det vore rövarna hade du inte haft huvudet kvar.
Yohei...
- Vad ska det här föreställa? - Min häst.
Jag trodde att det var en jätteråtta.
Sparven låter kvitter, kvitter.
Kråkan låter krax, krax.
Vad händer nu? Kommer inte banditerna?
Det var onödigt att anlita samurajerna om ingen kommer.
Dumskalle, vi ska vara glada om de inte kommer!
Det går inte att rida på den.
- Hästen är också trött. - Det är ingen fara.
Yohei kommer att gråta om du bryter benet på den.
Vad snackar du om? Med rätt ryttare blir den snabb som vinden!
Det var inte illa.
Helfestligt!
Alla verkar ha roligt.
Tröskningen är färdig och rövarna syns inte till. Kanske kommer de inte.
Ja, det vill man hoppas.
Man det är när man tar det lugnt som man är mest sårbar.
Säg åt dem att återgå till sina poster.
Jag önskar att jag var född i en samurajfamilj.
Livet är eländigt för bönder.
- Jag skäms över att ha det så bra... - Nej, jag menade inte så.
Du är ju Samuraj och jag bara bonde.
- Säg inte så... - Det struntar jag i.
Jag bryr mig inte om framtiden.
Din ynkrygg! Ska du inte vara Samuraj?
Tre främlingar vid västra vägen.
- Vet nån mer om det? - Inte än.
Håll tyst om det.
Jag såg tre hästar på berget. Det är nog banditerna!
Jag vet.
- Är de här? - Hur vet du det?
Det begriper man ju med den här uppståndelsen.
Från vilket håll? Bergen eller västsidan?
Västsidan.
Banditerna har kommit.
Säg åt dem att stanna inne. Det är bara tre stycken. Se till att de är tysta.
De måste vara spejare. De får inte se att här finns samurajer.
Vad är det som händer? Banditerna?
Banditerna? Var då?
Var tysta.
- Var? - Vid cedrarna...
Spejare, utan tvekan.
- Staketet överraskade dem. - De vet inte att vi är här.
Förhoppningsvis tror de att här bara finns bönder.
- Hallå? Var är allihop? - Den idioten!
Kikuchiyo!
Är det sant att de är här?
- Idiot! - Nu har de sett oss.
Nu när de har sett oss får de inte komma undan.
Jag ska döda dem. Bergen är mitt ansvar.
- Jag visste inte... - Ta en av dem, så har du gottgjort det.
- Genskjut dem. - Ja, jag ska vänta vid deras hästar.
Katsushiro...
- Du ska bara titta på. Uppfattat? - Ja.
Vilka fina hästar!
Du gömmer dig i sänkan.
- Vad ska du göra? - Jag?
Katsushiro! Du kan komma fram nu.
Skona mig!
Vänta! Han är krigsfånge.
Han har berättat allt och ber om sitt liv. Vi kan inte döda honom.
- Vi behöver inte er hjälp. - Din jävel!
Rikichi!
Låt henne hämnas sin sons död.
Kan nån hjälpa henne?
- Enligt rövaren är deras fästning... - Det är ingen fästning.
Den är full av hål, som Yoheis underkläder.
- Vi kan smyga in... - På natten.
De är ändå fyrtio! Vi bör ha ihjäl så många vi kan.
Men ingen av oss får dö. Vi klarar inga förluster.
- Alla strider medför risker. - Tre av oss kan döda minst tio.
Rikichi... Hur långt är det till foten av berget Washigamine?
- En dag. - Men vi har hästar nu.
I så fall en halv dag.
Vi ger oss av. Vi kan vara framme innan gryningen.
Men vilka ska följa med?
Inte du.
Jag går. Saken är avgjord.
- Jag visar vägen. - Det finns inte nog med hästar.
Jo, vi har Yoheis häst, men du är den ende som kan rida på den.
Fel håll!
Nej, hitåt!
Hitåt, ditt fanskap!
Ska du föreställa en häst? Du borde skämmas!
Hallå där! Vänta!
Vänta! Jag ber om ursäkt.
- Sätt eld på husen. - Vi hugger ihjäl dem när de springer ut.
Vi sticker!
- Där fick ni! - Vi klarade det.
Det är rätt åt er!
Rikichi! Det är farligt!
Idiot! Vad sysslar du med?
Jävla idiot!
Det här är ditt fel. Vem är hon?
Hon är min fru!
Heihachi!
Håll ut!
Du sa att han kunde muntra upp oss när det var tufft.
Det hade vi behövt nu.
Gråt inte! Sluta gråta, din idiot!
Gråt inte!
Sluta gråta!
Äntligen är de här!
Rövarna är här!
Andra hållet!
Kom ihåg: De har tre gevär.
Tjugo på norra sidan, tretton på södra.
- Och gevär? - Tre stycken.
Ni tar södra sidan. Se upp för gevären.
Retirera!
- Tolv rör sig österut. - Inte tretton?
- En pil fällde en. - Gorobei kan man lita på!
Se om de har tagit bort bron i öster.
- Och tänk på... - Ja, gevären!
Gå till nordsidan. Slutstriden kommer att stå där.
Varför byggde du inte ett hinder där?
Ett bra fort har en öppning. Vi måste lura in dem för att anfalla.
Om vi bara försvarar oss kommer vi att förlora.
Ni tar inte i på allvar, era mesar! Lyft upp den!
Bär bort den!
Tolv stycken är på väg. Skynda er!
Är du blind? Gör det själv, annars!
- Och se upp för deras gevär. - Jag vet.
- Vart ska ni? - Jag måste hämta min far.
Han är där inne. Han har alltid velat dö i sin kvarn.
Jävla gubbe!
Gå och hämta honom, då.
Du kan sticka nu!
Och rappa på!
- På berget är det... - Tjugo stycken.
Och tolv i öster.
Jag gillar inte det här. Alla är rädda.
Och igen!
En gång till!
Shichiroji? Ska vi också liva upp stämningen?
Kom ut, allihop!
Höj spjuten och ge ifrån er ett stridsrop!
Hör ni dem? Vi ska vråla ännu högre!
Yohei, vad är det för en min? - En gång till!
Klättra upp!
Här kommer de!
Satan...
Det var nära ögat!
De kommer! Vart är du på väg?
Spring inte i väg!
Få inte panik!
Jävla idioter! Fan också...
Det brinner!
Gå hem, allihop!
Strunta i de där rucklen!
Återvänd till era poster!
Förbannat!
Jävla hundar!
Det är gamlingens hus.
Var är han? Var är det unga paret?
Var är barnet?
Vad sysslar de med?
Vänta! Lämna inte din post!
Kikuchiyo, kom tillbaka.
Kikuchiyo.
Kikuchiyo!
Var är gamlingen och din man?
Spjutsår... Hur klarade hon av att gå så långt?
Kikuchiyo, vi går tillbaka!
Vad är det?
Det är som det var för mig.
Precis det här hände mig!
Kom an, då!
Vad står på?
Har du inte ögon att se med? Idiot!
Är alla oskadda?
Bra jobbat! Riktigt bra!
Krutlukt. Spring!
Manzo?
Håll ut, Manzo!
- Var blev du träffad? - Shino...
- Hämta henne. - Nej, strunta i det.
Om du dör av det här skulle en loppa döda dig.
Det är inte värt att avslöja din dotter för det här.
Du behöver inte jaga dem längre!
Bra jobbat!
Vilket är ditt namn?
Det är Rikichi!
De anföll från tre håll, men vi slog tillbaka dem.
Nästa gång blir det här, men förmodligen inte i natt.
- Men huvudstyrkan lär anfalla här. - Men...
Det är väldigt tyst där borta.
Hur som helst kommer huvudstyrkan här.
Jag ska visa er.
Bra gjort. Stick fram dockan bakom trädet.
De börjar nog med att anfalla med full styrka häri morgon.
Vi släpper in dem.
Jag menar inte allihop, bara en eller två.
När de är innanför spärrar vi vägen för de andra-
-och då kommer de inte ut. Vi kan göra vad vi vill med dem.
Vi ska tålmodigt decimera dem inför slutstriden.
Men gevären är ett problem. Vi måste förstöra åtminstone ett.
- Jag ska förstöra ett av dem! - Nej. Du längtar efter döden.
Jag ordnar det.
Katsushiro... Det är farligt.
- Jag hör fotsteg! - Katsushiro, försök att vila dig en stund.
Det är sant! Hör ni?
Jag sa till dig att vila.
Du är trött. Vila dig.
Du har rätt!
Två döda.
Vad är det?
Säg vad du ska säga. Jag vill sova.
Ni är verkligen enastående!
Det har jag velat säga.
De kommer.
Släpp först förbi en.
Hallå! Vi låter en komma in!
Spärra nu av vägen så fort han är inne.
De kommer...
Bra!
Vad är det? Du gjorde bra ifrån dig.
De kommer. Sprid ut er!
Retirera!
Vänd och gå till anfall!
Vi släpper in en till!
Nu!
Vi tog dem!
Här kommer de!
Det här är skoj. Titta!
Jaså, du är ute och leker?
De kommer inte att låta sig luras igen.
Vilka veklingar! Nu är de inte så tuffa.
Vi har dödat fyra stycken.
Och Kyuzo tog två i natt.
Han har en äkta samurajsjäl. Han är modig och skicklig.
Och ädel också. Han var inte högfärdig när han hade tagit geväret.
Det var som om han hade varit och plockat svamp hos fienden.
Intressant! Jag blir aldrig trött på att lyssna på dig.
Yohei...
Håll utkik.
Vad är det för en min? Det är helt ofarligt.
En fågelskrämma hade klarat av det!
Kom ihåg det här. Så går det för alla ynkryggar.
Ur Vägen!
- Hur går det? - De är besvärliga.
- Det är snart över. - Det här är helt bakvänt.
Vi är utslitna och svälter lika mycket som bönderna.
- Det blir snart slut på bekymren. - Tur att jag har dig!
Jag skjuter er!
Det är jag!
- Se här, hundjävlar! - Din idiot!
- Varför lämnade du din vaktpost? - Titta här. Jag förtjänar en belöning!
- Det är ingen fara med vaktposten. - Du får inte ge dig ut på egen hand.
I krig måste man samarbeta.
Gorobei, Kyuzo - vakta här.
Släpp inte förbi nån.
Retirera!
Din jävel!
Gör slut på honom!
Fan ta er!
- Två stycken tog sig in! Kom! - Helvete!
Fan också! Var är Yohei?
Yohei!
- Yohei! - Jag höll utkik.
Håll ut, Yohei.
Ta över, Shichiroji!
Gorobei!
Gorobei! Gorobei!
Tretton kvar.
Men de sista sju kostade oss dyrt.
Är du utmattad?
Du har blivit mager, gamle man.
Jag går och tvättar mig i ansiktet.
Nästa gång är det slutstrid.
Förhoppningsvis innan vi blir alltför trötta.
När tror du att fienden kommer?
De är nog också trötta och skadade. Det lät inte bli i kväll.
Men de är hungriga, och verkar bråka sinsemellan.
Även de är pressade.
De är desperata och kommer nog i morgon bitti.
Katsushiro...
- Katsushiro! - Ja.
Två vaktposter håller vakt och resten får sova.
Och de som vill får besöka sina familjer en i taget.
Är det äntligen dags för slutstrid?
Ja. Tack!
Ni hörde väl ordern?
Jag håller utkik. Ni går och sover.
Och Manzo...
Du går hem först och träffar din dotter...
Jag menar din son.
- Jag har meddelat dem. - Bra. Då kan du också vila.
- Katsushiro! - Ja?
Vad gör Kikuchiyo?
Han är kvar vid gravarna.
Alla kommer att dö i morgon!
- Det är inte säkert. - Men antagligen blir det så.
Shino? Var är du, Shino?
Shino?
Var är du, Shino?
Sprit? Var fick de tag i den?
Det är precis som Kikuchiyo sa.
De har allt möjligt undangömt.
Nej tack.
Då tar jag den här.
Shino!
Här är sprit. Drick lite och vila dig.
Det är inte likt dig. Du måste kunna sköta ditt jobb i morgon.
Shino!
Jävla snärta!
Var inte så våldsam.
En bondes dotter ska inte vara med en Samuraj?
Flicksnärta!
Manzo...
Är hon din dotter?
Berätta. Du nämnde en Samuraj. Vem syftar du på?
Manzo!
Säg det nu, Manzo.
Berätta!
Heter du Shino?
Manzo, var inte så ilsken.
När man riskerar sitt liv måste man ibland tillåta sig utsvävningar.
Det är kvällen före striden.
Det går likadant till i Slott.
Tänk på deras känslor. Det är lätt att förstå.
Jag tänker inte förstå det. Min enda dotter har blivit befläckad!
Men de älskar ju varandra. Det är inte som om hon hade gett sig åt rövarna?
Alla är för spända. Vi måste lugna ner dem.
Det är dags för den avgörande striden.
Och Katsushiro, i dag får du kämpa tappert.
Du blev ju man i natt!
Hallå!
Och ni där. Ryck upp er!
Med den där uppsynen vinner vi aldrig!
Vad ska du göra med dem?
Jag kan inte döda fler än fem med ett svärd.
Det är tretton kvar. Vi ska släppa in allihop.
Sen stänger vi in dem och anfaller från två håll vid vägkorsningen.
Den här striden är avgörande.
Här kommer de!
Nu är de här!
Katsushiro och Shichiroji tar västsidan. Kyuzo och Kikuchiyo tar östsidan.
Katsushiro! Rikichi!
Gå till östsidan!
Var tysta! Annars dödar vi er!
Vi klarade det!
Res dig. Gå till östsidan!
Kom, Katsushiro.
Var är det? Fan också!
Kikuchiyo!
Kikuchiyo! Kikuchiyo!
Var är rövarna?!
Det finns inga kvar.
Vi överlevde den här gången också.
Vi har förlorat ännu en strid.
Det var bönderna som vann.
Inte vi.
SLUT